Mitä sinä jännität? Tämä ei ole vankila vaan pöpilä.
Näistä tyypeistä ei ole vaaraa.
Eikö sinua vaivaa, että hän on murhaaja?
Sinä se opiskelet viestintää.
- Tässä ovat ne toimittajat. - Ai niin, ne opiskelijat.
- Jerry Woolridge. - Marsha Dwiggins.
Tämä on Theresa Evans. Hän ottaa valokuvia.
Istukaa alas.
Yhdellä John Legit Hunterilla oli huoltamo.
Hän oli niitä, jotka eivät ansaitse, mitä omistavat.
Ja yksi niistä oli...
...hänen kaunis nuorikkonsa Sarah.
Hän oli Etelän kaunottaria.
Hän muistutti enemmän ihanne- naistani kuin kukaan muu nainen.
Otin siis tehtäväkseni viedä hänet Johnilta, joka ei ansainnut häntä.
En tiedä, olenko kertonut tätä-
- mutta John oli olevinaan ranskalainen.
Siihen meni aika lailla nailonlankaa-
- sillä tämä kaunotar osasi panna vastaan.
Tässä on varmaan sattunut jokin sekaannus.
Juttelin opettajanne kanssa-
- ja sanoin, ettei kuvaamista sallita.
Tehän haluatte tehdä artikkelin, vai mitä?
Niin, koulun lehteen, mutta siinä on kuvia kuten lehdissä yleensä.
Karl ei pidä kuvaamisesta.
Hän ei osallistunut pääsiäiskollaasiinkaan.
Ei... Lapio pitää liian kovaa meteliä.
Voin yrittää puhua hänelle, niin nähdään, mitä hän sanoo.
Sen tajuaa vasta, kun räjäyttää jotain ja tutkii palasia-
- kun ne ovat vielä tulessa.
Karl, tulisitko luokkahuoneeseen.
Mr Woolridgella on sinulle vieraita.
Tule nyt, niin mennään.
Muistatko, kun kerroin toimittajista?
Heidän mielestään vapautumisestasi kannattaa tehdä lehtijuttu.
Suostuisitko puhumaan heille? Tulisitko haastateltavaksi?
He ovat naisia.
Se tekisi sinulle hyvää, koska näet pian kaikenlaisia ihmisiä.
Uskon, että siitä olisi apua.
Hän puhuu vain sinulle, muttet saa kysyä mitään.
Etkä saa tuijottaa häntä.
- Millainen haastattelu se on? - Muuten se ei onnistu.
Miksi vapautatte hänet, jos hän on niin häiriintynyt?
Tekisikö hän sen uudelleen?
Hän on istunut aikansa.
Häntä on hoidettu eikä hänessä näy taipumuksia.
- Mitä taipumuksia? - Murhataipumuksia.
Minun täytyy pyytää sinua poistumaan huoneesta.
- Miksi? - Ole hyvä.
Sammutan valot Karlia varten. Toivottavasti näet kirjoittaa.
Haluat kaiketi tietää, miksi olen täällä.
Se johtuu kaiketi siitä, että tapoin ihmisen.
Haluat kaiketi tietää, miksi tein sen-
- joten aloitan kaiketi alusta ja kerron kaiken.
Asuin äidin ja isän talon takapihalla lähes koko elämäni-
- pienessä vajassa, jonka isä rakensi.
He eivät halunneet minua sisälle taloon.
Suurimman osan ajasta istuin vajassa ja katselin maata.
Vajassa ei ollut lattiaa-
- mutta olin kaivanut kuopan pediksi.
Minulla oli siellä pari vilttiä.
Isä teki kovasti töitä melkein koko elämänsä ajan-
- mutta en voi sanoa samaa itsestäni.
Istuin vain vajassa ja näpertelin paria ruohonleikkuria-
- ja kävin välillä koulussa.
Mutta muut lapset olivat minulle hyvin julmia-
- ja kiusasivat ja tekivät pilaa minusta.
Joten yleensä minä vain istuskelin vajassa.
Isä oli töissä sahalla, jonka omisti vanha ukko nimeltä Dixon.
Dixon oli julma ja kohteli työntekijöitään huonosti-
- eikä maksanut kunnon palkkaa. Isä ei saanut kunnon palkkaa.
Hän tuli kaiketi juuri ja juuri toimeen.
Hän kaiketi pärjäsi kuitenkin.
Jompikumpi vanhemmistani kävi vajassa, useimmiten äiti-
- tuomassa ruokaa aika säännöllisesti.
Isällä oli rahaa tuoda sinappia ja sämpylöitä-
- nelisen kertaa viikossa.
Mutta sillä Dixonin ukolla-
- oli poika, jonka nimi oli Jesse Dixon.
Jesse oli isäänsäkin julmempi.
Hän kiusasi minua aina, kun kävin koulussa.
Hän häpäisi naapuruston tyttöjä.
Hän sanoi aina, että äitini oli erittäin kaunis nainen.
Hän sanoi sen aika usein, kun olin käymässä koululla.
Haluat kaiketi, että menen asiaan ja kerron, mitä tapahtui.
Istuskelin yhtenä iltana vajassa tuijottelemassa seinää-
- ja odotin, että äiti tulisi lukemaan Raamattua.
Kuulin talosta meteliä-
- ja juoksin kuistille katsomaan, mistä oli kyse.
Katsoin ikkunasta ja näin äidin makaamassa lattialla alasti.
Ja Jesse Dixon oli hänen päällään.
Hän otti äidin väkisin.
Minä näin punaista.
Otin keisarinveitsen kuistin oven kulmalta.
Toiset sanovat sitä sirpiksi.
Siinä on puinen varsi niin kuin kirveessä-
- mutta siinä on pitkä terä, joka on banaaninmuotoinen.
Sen toinen syrjä on terävä ja toinen tylppä.
Niillä leikataan heinää ja muuta teiden penkoilla.
Menin sisälle ja löin sillä Jesse Dixonia päähän.
Löin hänet pois äidin päältä, mutta se ei kaiketi riittänyt minulle.
Löin häntä terävällä syrjällä niskaan-
- niin että pää oli irrota. Tapoin hänet.
Äiti hyppäsi ylös ja alkoi huutaa: "Miksi menit tappamaan Jessen?"
Äiti ei kaiketi pannutkaan pahakseen Jessen tekosia.
Se suututti minua kaiketi enemmän kuin Jesse.
Otin keisarinveitsen...
Toiset sanovat sitä sirpiksi, mutta minä keisarinveitseksi.
...ja löin sillä äitiä päähän.
Tapoin hänet.
Minulta on kysytty-
- tekisinkö saman uudelleen, jos saisin valita?
Tekisin kaiketi.
Minut päätettiin panna tänne, missä olenkin ollut jo aika kauan.
Olen oppinut lukemaan. Luin Raamatun neljässä vuodessa.
Ymmärsin kaiketi suurimman osan.
Siinä oli joitakin kohtia, joita en osannut odottaa.
Olen nukkunut kunnon sängyssä aika kauan.
Nyt minut on päätetty vapauttaa. Pääsen pois täältä tänään.
Muuta sinun ei kaiketi tarvitse tietää.
Jos haluat kuulla muuta, voin kaiketi kertoa.
En tiedä, riittääkö tämä lehtijuttuun.
Aiotko tappaa vielä, Karl?
Eipä minulla kaiketi ole syytä tappaa ketään.
- Minne hän menee? - Minne haluaa.
Hän jää kai kotiseudulleen Millsbergiin.
- Valvotaanko häntä? - Siinä missä muitakin.
Hyvää jatkoa. Melvin saa saattaa teidät ulos.
Saattaisitko tytöt ulos, Melvin?
- Kiitos. - Kiitos itsellesi.
Minun pitää kaiketi tottua näkemään nättejä ihmisiä.
Niinpä.
Minun pitää kaiketi tottua siihen, että hekin katsovat minua.
- Sinun on aika hakea tavarasi. - Minulla on vain kirjat.
- Sinun on aika hakea ne. - Hyvä on sitten.
Hyvä on sitten.
Mitä teille saisi olla?
Haluaisin kai jotain syötävää.
No mitä saisi olla?
Onko teillä sämpylöitä?
Tämä on hampurilaiskioski. Meillä ei ole sämpylöitä.
Mitä hyvää teillä on?
Meillä on hampurilaisia, hotdogeja, corndogeja-
- pirtelöitä, suklaapatukoita... Luettelenko koko ruokalistan?
Mitä sinä tykkäät syödä siellä?
Ranskalaiset ovat aika hyviä.
- Ranskalaiset perunatko? - Niin.
- Mitä ne maksavat? - Pienet 60 ja isot 75 senttiä.
Minä otan kaiketi ne isot.
Yhdet isot ranskalaiset siis.
Nämä ovat pirun painavia ja vaikeita kantaa.
- Mitä niissä on, pyykkiäkö? - Niin.
Eikö äiti tai isä hoida pyykkejä?
Äiti on töissä lähikaupassa.
Isä on kuollut. Hän jäi junan alle.
- Miten kauas säkit pitää kantaa? - Kilometrin päähän kai.
- Minä voin auttaa, jos jaksan. - Hyvä on, muttei sinun tarvitse.
Hyvä on sitten.
- Olen Frank Wheatley. Entä sinä? - Minä olen Karl.
- Mikä sinun sukunimesi on? - Childers.
- Mitä kirjoja nuo ovat? - Kaikenlaisia.
Siinä on Raamattu, joulusatu ja kirvesmiehen opas.
- Miksi kannat niitä? - Minulla ei ole niille paikkaa.
- Eikö sinulla ole kotia? - Asuin sairaalassa.
- Miksi? - Tapoin pari ihmistä kauan sitten.
En kaiketi ollut järjissäni, koska minut pantiin mielisairaalaan.
- Pääsitkö sinä vapaaksi? - Pääsin.
- Miksi? - Olen kuulemma terve.
Niiden oli pakko päästää minut.
- Oletko sitten terve? - Minulla on ihan hyvä olo.
Tässä minä asun.
Et näytä siltä, että olisit tappanut jonkun.
- Viedään säkit kuistille. - Hyvä on sitten.
- Pelaatko jalkapalloa? - En ollut hyvä siinä.
Minua ei ikinä valittu joukkueeseen.
Minä, Barnettin kaksoset ja muut pelaamme koululla.
Voit tulla pelaamaan, sillä mekään emme ole kummoisia.
- Nähdään taas. - Hyvä on sitten.
Karl? Et voi vain kävellä sisään, kulta.
- Mitä sinä täällä teet, Karl? - Haluan tulla asumaan tänne.
Se ei käy. Olet nyt vapaa ja saat tehdä, mitä itse haluat.
En kaiketi piittaa vapaudesta. En tiedä siitä mitään.
Saat luvan opetella. Se vie aikansa.
- Eikö kukaan auta sinua? - Ei.
Isäsi asui edelleen siellä, kun viimeksi hänestä kuulin.
Vaikka eihän hän varmaan haluaisi auttaa sinua.
Anteeksi, en ajatellut.
- Eikö sinulla ole ketään? - Ei ole.
En ikinä tuntenut paljon ketään, joka voisi auttaa.
Kuulehan, Karl. Minä tunnustan-
- etten tiedä, mitä sinun oletetaan tekevän.
Jos minä saisin päättää, voisit tulla tänne asumaan.
Yritän vain hoitaa työni. Ymmärrätkö sinä?
Kuule. Minä tunnen yhden kaverin, jolla on paja Millsbergissa.
Kävimme samassa kirkossa.
Olet hyvä näpräämään koneita.
Jos minä suosittelen sinua, yrittäisitkö tehdä töitä hänelle?
Olen aika kätevä korjaamaan ruohonleikkureita.
Tiedän sen, olen nähnyt. Voisitko sinä kokeilla?
Kaiketi minä voin.
En voi luvata, että hän palkkaa sinut.
Minun pitää kertoa historiasi.
En ikinä ollut hyvä historiassa.
Tarkoitin menneisyyttäsi.
Sitä miksi olit täällä.
Vien sinut sinne heti huomisaamuna.
- Eikö sinulla ole yösijaa? - Ei ole.
Et voi nukkua täällä.
Olen vastuussa, jos jotain sattuu.
Minä voin kaiketi kävellä aamuun asti tai lukea kirjaa jossain.
Karl, haluatko sinä muffinin?
Ei kiitos.
Jerry vie sinut siis jonnekin muualle huomenna.
En kaiketi tunne ketään Jerrya.
Hän tarkoittaa minua. Se on etunimeni.
Hän vie minut hakemaan töitä Millsbergiin, missä olen syntynyt.
Haluaisitko kahvia?
Kahvi tekee minut hermostuneeksi, jos juon sitä.
- Saanko mennä nukkumaan, isä? - Mene vain, kulta.
Nuku äidin kanssa, niin Karl saa sinun huoneesi.
Miksi?
Hän on meillä kylässä.
- Oletko hereillä, Karl? - Olen.
Etkö sinä nukkunut ollenkaan? Oletko istunut koko yön?
Olen.
- Meidän on aika lähteä. - Hyvä on sitten.
Hei, Jerry. Miten menee? Hauska nähdä pitkästä aikaa.
- Samoin. Mitä perheelle kuuluu? - Hyvää.
Penskat riehuvat ja Phyllis vie rahat, muttei voi valittaa.
Se ei ainakaan auttaisi. Tunnetko Scooterin?
- Terve, Scooter. - Miten menee?
Tämä on Karl, josta kerroin. Ymmärrän, jos epäröit.
Hän joutui hankaluuksiin nuorempana.
Muistan. Hän löi kaksi hengiltä. Toinen oli äiti.
Ja toinen oli Dixonin poika. Teki mieli tappaa se kusipää itse.
Muistan Karlinkin. Hän oli jälkeenjäänyt tai jotain koulussa.
Hän on selvinnyt hyvin nykyään.
- Hän ei tekisi pahaa kenellekään. - Hän ei kyllä näytä siltä.
- Hänkö osaa korjata koneita? - Hän on oikea mestari.
- Pelkäätkö häntä, Scooter? - Enpä kai.
- Osaako hän puhua? - Totta kai.
- Saako hän asua takahuoneessa? - Kyllä.
Jos hän varastaa, sinä saat maksaa.
Hän ei varasta. Hän on hyvä, hiljainen mies.
Paja on täynnä töitä, joita Scooter ei suostu tekemään.
Karl, tule tervehtimään uutta pomoasi Bill Coxia.
Saat tehdä töitä täällä ja asua takahuoneessa.
- Hauska tavata, Karl. - Kiitos.
Saat minimipalkan, ja siellä on vain retkisänky ja vessa.
Se käy hyvin. - Haen kirjasi autosta, Karl.
Hyvä on sitten.
Olet kuulemma mestari korjaamaan ruohonleikkureita.
Olenhan minä näprännyt niitä jonkin verran.
Haemme ruuat hampurilaiskioskilta. Tarjoamme, kunnes saat palkan.
Minä tykkään niistä ranskalaisista perunoista.
Niin minäkin.
Kerroshampurilainen on hyvä.
Nähdään huomenna.
Teit hyvän työpäivän, Karl. Jerry oli oikeassa.
Scooterille ei kohta riitä töitä.
- Nähdään huomenna. - Minä tulen lukitsemaan ovet.
Sängyn alla on huopa. Vessassa on saippua, jolla voit pestä.
Kun lukitsemme ovet, et pääse ulos öisin.
- Et kai halunnut mennä minnekään? - Enpä kai.
Voimme myöhemmin hankkia sinulle oman avaimen.
- Nähdään huomenna. - Hyvä on sitten.
Oletko kuullut jutun, jossa kaksi miestä kusi sillalta, Scooter?
Miehet roikottivat muniaan sillalta kustessaan.
Toinen oli Kaliforniasta ja toinen Arkansas'sta.
Kalifornialainen sanoi: "Onpa vesi kylmää. "
Arkansas'lainen vastasi: "Ja syvää. "
Tajusitko? Eikö ollutkin hyvä.
Oli tosiaan. Olet tainnut kertoa sen aiemminkin.
- Olen kuullut sen usein. - Niin, se on klassikko.
Kuule, Karl. Olisi julmaa olla antamatta sinulle omaa avainta.
Olet ollut lukkojen takana niin kauan, että nyt saa riittää.
Tästä saat avaimen, jolla voit tulla ja mennä iltaisin.
Hyvä on sitten.
- Ovatko ranskalaiset hyviä? - Ovathan ne.
- Onko sinulla rahaa? - Sain taskurahaa sairaalasta.
Osa meni bussilippuun ja ranskalaisiin perunoihin.
Saat tänään tulevan viikon palkan, jotta sinulla on käyttörahaa.
Käy illalla ostamassa hammastahnaa, saippuaa ja sen sellaista.
Osta lehtiä ja makeisia-
- jotta sinulla on tekemistä iltaisin.
Hyvä on sitten.
Voit lopettaa tänään aikaisemmin.
Hei. Luulinkin kuulevani ääniä kuistilta. Etkö sinä ollutkin Karl?
Kyllä olen, ja sinä olet Frank.
- Niin olen. Mitä sinä teet täällä? - Sanoit, että voin tulla käymään.
- Tuletko pelaamaan? - En ole hyvä siinä.
Tulin vain katsomaan sinua.
Menen käymään äidin töissä. Hän on siellä kahdesta kahdeksaan.
Hyvä on sitten.
Haluatko tulla mukaan katsomaan äitiä?
Hän voisi huolestua.
Pidät hänestä varmasti. Hän on todella kiva.
Hän antaa meille karkkia tai jotain.
Minun pitikin tehdä ostoksia.
- Onko siellä hammastahnaa? - Siellä on vähän kaikkea.
En kerro hänelle, että olit sairaalassa tappamisesta.
- Sinun pitää vähentää rasvaa. - Pidän rasvasta:
Friteeratusta kanasta ja possukastikkeesta.
- Hei, äiti ja Vaughan. - Mitä haluat?
Minäpä arvaan: karkkia ja limsaa.
Hampaasi menevät pilalle. Minulla on parempaa.
Minulla on säilykelihaa neljä tölkkiä dollarilla.
- Saat pari tölkkiä kaupan päälle. - En tykkää siitä.
Siinä on huulia, mulkkuja ja...
Älä puhu tuollaisia. Seurasiko tuo outo mies sinua?
- Voinko auttaa? - Tapasin Karlin pesulassa.
Tässä on äiti ja Vaughan, kaupan päällikkö.
Hän antaa äidille vapaata, koska he ovat parhaat kaverit.
- Hauska tavata, Karl. - Hauska tavata.
Tulepa käymään täällä, Frank.
En ole tainnut nähdä teitä aiemmin.
Ette varmaan, koska en ole kaiketi käynyt täällä.
- Kauppa ei ollut ennen tässä. - Se on ollut tässä 17 vuotta.
Oletteko asunut täällä aiemmin?
Synnyin ja asuin täällä 12-vuotiaaksi asti.
- Mikä toi teidät takaisin? - Mitä sanoitte?
- Miksi palasitte tänne? - Pääsin vapaaksi sairaalasta.
Niinkö? Kauanko aiotte viipyä täällä?
Mr Woolridge hankki minulle töitä Bill Coxin pajalta.
- Onko teillä sukua täällä? - Eipä juuri.
Äiti sanoi, että voit asua meidän autotallissamme.
Auto ei mahdu sinne. Se on hieno paikka.
Frank kertoi tilanteestanne. Hän on kaivannut seuraa isänsä kuoltua.
Teidän ei tarvitse asua likaisessa pajassa.
- Jälkeenjäänyt raukka. - Vapautunut sairaalasta.
- Saisimmeko karkkia ja limsaa? - Ottakaa vain.
- Onkohan tuo turvallista? - Frank tykkää hänestä...
...ja puhetyylistä. Hän kantoi pyykkisäkit.
Hän oli pitkään hoidossa. Hänessä on jotain vikaa.
Frank kaipaa isähahmoa, eikä Doylesta ole siihen.
- Entä minä? - Hän ei pidä sinua miehenä.
Ja Karlia pitää vai?
Tämä on minun piilopaikkani. Tulen tänne, kun haluan olla yksin.
Tulin tänne Karen Crossin kanssa. Hän on tyttöystäväni... tai oli.
Me pitelimme toisiamme kädestä ja luimme kirjaa taskulampun valossa.
Hän ei halua enää tuntea minua, koska meillä ei ole rahaa.
Hänen isänsä on hammaslääkäri.
- Olitteko te rikkaita? - Meillä ei ollut paljonkaan.
Me kaiketi tulimme toimeen jotenkuten.
Ovatko vanhempasi elossa?
Äiti on kuollut. Isä elää kai, muttei halua tietääkään minusta.
- Mistä sinä sen tiedät? - Hän ei halunnut ennen.
Hän ei varmaankaan ole muuttanut mieltään.
Miten sinun äitisi kuoli?
Sinun ei tarvitse kuulla sellaista. Olet vasta pikkupoika.
Pienenä pitää ajatella iloisia asioita.
Kaikelle muulle on aikaa myöhemmin.
Olen ollut surullinen isän kuoltua.
Välillä toivon, että olisin pieni ja isä olisi elossa.
Äiti on kiva, mutta haluan kummankin.
Ajoimme kerran Memphisiin ja satoi niin, ettei näkynyt tietä.
En pelännyt, sillä isä ajoi. Mitään pahaa ei voinut sattua.
Nyt minusta tuntuu siltä äidistä.
Äidillä on miesystävä. Hän on Doyle Hargraves.
Hän on töissä rakennuksilla, muttei anna äidille rahaa.
Hän on ilkeä äidille eikä tykkää minusta ollenkaan.
Äiti sanoo, että hän on kateellinen, koska en ole hänen.
Hän nukkuu välillä meillä, vaikka hänellä on oma talo.
Hänellä on kuulemma muita naisystäviä.
Minusta on mukavinta, kun hän ei ole yötä meillä.
Miksi äitisi on hänen kanssaan, vaikka se mies on ilkeä?
Koska hän on välillä kiltti.
Äiti on yksinäinen. Hän ei tiedä, miksi hän sietää häntä.
Doyle uhkasi tappaa äidin.
Isä tappaisi kaikki, jotka ovat ilkeitä äidille.
Vaughan on kiltti äidille. Tapasit Vaughanin.
Hän ei voi mitään Doylelle. Hän on neiti, ei nainen vaan tyttöpoika.
Hän tykkää miehistä eikä naisista, siksi hän ei osaa tapella.
Mutta hän on kiltti. Hän on St. Louisista.
Homojen on parempi suurkaupungeissa.
Jos hän pitäisi naisista, hän saisi olla äidin miesystävä.
Muistatko, kun sanoin, että isä jäi junan alle?
Muistanhan minä.
Se ei ole totta. Hän ampui itsensä haulikolla tahallaan.
Miksi hän kaiketi sen teki?
Koska hänellä ei ollut rahaa huolehtia meistä.
Niin hän kirjoitti. Hän sai potkut ja teki hanttihommia.
Minusta hän piti meistä hyvää huolta.
- Tapoitko sinä oikeasti jonkun? - Tapoin.
- Kenet sinä tapoit? - Kaksi ihmistä.
- Olivatko he pahoja? - Minun mielestäni olivat.
Ehkä he ansaitsivat sen.
Minulle opetettiin lapsena, ettei ketään saa tappaa.
Se ei haittaa, jos puolustaa itseään.
Oliko se itsepuolustusta?
Isä oli hyvä. Minusta liian moni hyvä ihminen kuolee.
Oletko varma, että haluat mennä asumaan sinne? Voisit jäädä tänne.
Poika haluaa minut sinne.
Nähdään sitten aamulla aikaisin.
- Miten se jyrsin jaksaa? - Se on korjattu.
Johan on. Scooter sanoi, ettei sitä voi korjata.
Scooter nyt on yksi saamaton ketku.
Vai korjasit sinä sen. Johan on. Nähdään sitten huomenna.
Hyvä on sitten.
Se on yks hailee. En muutenkaan asu täällä.
Ota vain jälkeenjääneitä autotalliisi.
Siellä on kyllä työkaluja, joita ei saa varastaa. Vien ne pois.
Ei hän varasta mitään.
- En puhunut sinulle, vai puhuinko? - Et.
Puhuin äidillesi. Se on hänen päätöksensä.
Annan luvan, koska äitisi kysyi etkä sinä.
Onko hän niitä, jotka kuolaavat ja läträävät paskalla?
Minultahan menee ruokahalu.
Jos näen antiikkihuonekaluja tai kääpiöitä, en saa edes vettä alas.
Sinä olet kamala, Doyle.
Minä vain kerroin niin kuin asia on. Minua alkaa oksettaa.
- Miksi hän oli hullujenhuoneessa? - Hän on vain jälkeenjäänyt.
Hänen on täytynyt tehdä jotain.
Pelkkiä jälkeenjääneitä ei panna hullujenhuoneeseen.
- Tiedätkö, mitä hän teki, Frank? - En ole varma.
Ota selvää, sillä hänhän on voinut lahdata perheensä.
Kysy häneltä. Älä loukkaa häntä, mutta olisi hyvä tietää.
En usko mitään pahaa, sillä hän on mukava.
Sinä se pidät mukavista ihmisistä. Kaikki ovat niin mukavia.
Missä tyttökaverisi on? Eikö hänen pitänyt tulla?
Vaughan tulee viemään minut jäätelölle.
Mitä minä syön, kun sinä rilluttelet sen homon kanssa?
Et ole avuton. Laita itse jotain.
Sinähän sanoit minulle kovasti. Se kiihottaa minua.
Mene huoneeseesi, jos Doyle alkaa puhua rumia.
- En halua huoneeseeni. - Hän ei halua.
Anna pojan olla, niin leikitään perhettä.
Kunnes jälkeenjäänyt ystäväsi ja homoystäväsi tulevat.
- Karl? - Niin?
- Sinä tulet siis asumaan tänne. - Poika haluaa niin.
- Oletko jo koputtanut oveen? - En ole.
Kauanko olet seisonut siinä?
Aika tovin kaiketi.
Haluaisin jutella kanssasi, ennen kuin asetut tänne.
Voisinko tarjota lounaan?
Minä söin vähän aikaa sitten.
Tarkoitin huomenna tai ylihuomenna.
Kaiketi minä voisin syödä jotain lounasaikaan.
Bill Cox tuo lounaan, mutta kaiketi sen voi jättää väliin huomenna.
Jospa minä tulen hakemaan sinut korjaamolta lounasaikaan.
Hyvä on sitten.
Sieltä tyttöystäväsi tulee.
Hei. Tulkaa sisään.
Tulkaa sisään ja käykää istumaan.
Mitä kuuluu, Karl? Tämä on miesystäväni Doyle.
Auta Karlia asettumaan autotalliin, Frank.
- Oletko valmis, Vaughan? - Mihin teillä on kiire?
- Tuletteko te pojat mukaan? - En halua.
Meillä on tekemistä.
Kuulin, että sinä ja hautaustoimiston Sellers naitte.
- Tiedän Albertin. Olemme ystäviä. - Kuulemma enemmänkin.
Dick Rivers yllätti teidät kepittämästä toisianne-
- ja vanhan miss Olgetreen ruumis oli vieressä.
Se on naurettavaa puhetta. Se on valhe.
Tulemme pian, Frank. Ruokasi on uunissa.
Laitoit siis pojalle ruokaa.
Minä vain laskin leikkiä kustannuksellasi, Vaughan.
Tiedän. Olet todella hauska tyyppi.
Tule istumaan ja kerro itsestäsi, Karl.
Mennään autotalliin, Karl.
Haluan puhua hänen kanssaan. - Istu alas, Karl.
Mitä sinulla on siinä pussissa?
Sitä sun tätä, hammastahnaa ja muuta.
- Mitä nuo kirjat ovat? - Kaikenlaisia.
Yksi niistä on Raamattu.
- Uskotko sinä Raamattuun? - Uskon suurimman osan.
En ymmärrä ihan kaikkea.
Minä en ymmärrä siitä mitään. Joku synnytti sen ja se tämän.
Sitten joku puhui toiselle jotain paskaa.
- Miten tyhmä olet? - Älä, Doyle.
Ole hiljaa, Frankie, kun aikuiset puhuvat.
Olitko lukkojen takana, koska lahtasit jonkun kirveellä?
En ole ikinä käyttänyt kirvestä muistaakseni.
Olet sitten vain hullu ja jälkeenjäänyt, vai?
Minua ei haittaa, vaikka olisit tappanut. En pelkää mitään.
Luuletko, että sinä pelotat minua?
Olet vain kyttyräselkäinen jälkeenjäänyt.
Se oli vitsi. Tervetuloa matalaan majaamme.
Frank tarvitsee ystäviä.
Frank on heikko surkimus. Hänen isänsä teki hänestä mammanpojan.
- Älä puhu isästä, Doyle. - "Älä puhu isästä"...
Menkää sitten ja antakaa minun olla.
Menkää siitä.
Mennään, Karl.
Frankie?
Älä kerro äidillesi juttutuokiostamme.
Hän ei saa olla huolissaan sinun takiasi.
Minä voisin tappaa sen kusipään. Vihaan häntä.
Et saisi puhua noin. Olet vasta pikkupoika.
Niin, mutta vihaan häntä.
Hänkään ei saisi puhua sinulle sillä lailla.
Hän on ilkeä sinulle ja äidillesi.
Äitisi ja se mies, joka vie minut syömään, tulevat pian.
- Asutko meillä kauan? - Kaiketi, jos sinä haluat.
Minulla on säilykelihaa ja suolakeksejä, jos maistuu.
Miten sinä voit syödä sitä, kun siinä on niitä sisälmyksiä?
Minusta ne maistuvat aika hyvältä.
- Sinä puhut kivasti. - Sinäkin puhut kivasti.
Onkohan siinä oikeasti mulkkuja?
Tiedät kyllä, ettei sitä sanaa sovi sanoa.
- Se haisee hassulta. - Onhan se aika voimakasta.
Katso tätä. Taidat olla oikeassa. Tuossa on yksi.
Kiitos.
Voisitko kaiketi ojentaa minulle sinapin?
Kiitos.
No niin, Karl. Toin sinut tänne-
- koska haluan puhua asiasta, joka on painanut mieltäni.
Minä aion puhua suoraan.
Mistä minä aloittaisin?
Linda ja Frank ovat minulle tärkeitä. He ovat kuin perhe.
Oma perheeni ei ollut ikinä kuin perhe. He ovat kamalia.
Rukoilin Jumalalta joka ilta vuosien ajan-
- että isäni kuolisi.
Lopulta tajusin pitkän terapiajakson jälkeen-
- että tuhlasin voimiani vihaamiseen.
Joten nyt en enää välitä.
Meillä on paljon yhteistä, niin omituiselta kuin se tuntuukin.
En tarkoita ruumiillisesti enkä edes henkisesti...
...vaan tunnetasolla.
Olemme saaneet aika lailla samanlaiset kortit elämässä.
Olemme erilaisia, tai ainakin meitä pidetään erilaisina.
Sinulla on... vaivasi tai mikä se nyt onkin-
- ja minun poikkeavuuteni ei ole yhtä lailla ulospäin näkyvä.
Sanon sen suoraan. Minä olen homo.
Oletko sinä yllättynyt? Että minä olen... homo?
- Kai sinä tiedät, mikä homo on? - En kaiketikaan.
Homoseksuaali. Pidän miehistä seksuaalisesti.
Neiti, ei nainen vaan tyttöpoika.
Se oli erittäin pahasti sanottu. Niin ei saisi sanoa.
- Kuulit sen varmaan joltakin. - Olen kuullut niin sanottavan.
On vaikea elää homoelämää, niin kuuluu sanoa, pikkukaupungissa.
Olen monesti halunnut muuttaa pois.
Mutta koska rakastan Lindaa ja Frankia...
...ja yhtä toista henkilöä...
...olen päättänyt jäädä. Eksyin asiasta.
Jos aiot asua Wheatleyn autotallissa-
- sinun pitää tietää, millaista se on. Doyle on hirviö.
Hän ei ole vain ahdasmielinen punaniska vaan vaarallinen peto.
Olen sanonut Lindalle, että hän vielä tekee jotain pahaa heille.
Hän voi jopa tappaa. Se näkyy silmistä.
Minulla on selvänäkijän kykyjä.
Doyle tekee elämästäsi helvetin.
On vielä yksi asia.
Se ei ole minun asiani, miksi olit mielisairaalassa.
Kaikilla on salaisuuksia.
Sinä ehkä yritit itsemurhaa.
Sinä ehkä teit jotain... kamalaa.
Mutta minä näen edessäni-
- ystävällisen ja vaatimattoman miehen.
Minä haluan vain, että lupaat minulle-
- että voit olla turvallisesti Frankin ja Lindan lähellä.
Ethän sinä missään tapauksessa tekisi heille pahaa?
En ikinä tekisi heille pahaa.
Niin ajattelinkin. Olen pahoillani, jos olen tahtomattani loukannut.
Sinä vaikutat mietiskelijältä.
Minusta tuntuu, että olet aina ajatuksissasi.
Saanko kysyä, mitä juuri nyt ajattelet?
Ajattelin, että voisin viedä näitä perunoita kotiin.
Entä sitä ennen?
Hetkinen...
Sitä ennen ajattelin-
- että voisin ottaa kuusi tai kahdeksan tölkkiä säilykelihaa.
Ota lisää salaattia, Frankie. Ojenna lautastasi.
Miksi Karl ei halunnut tulla syömään kanssamme?
En tiedä. Hän sanoi syövänsä tallissa.
Sinuna minä en olisi huolissani siitä.
Minun käy sääliksi sitä rassukkaa.
Kuka piru siinä voisi syödä, kun hän röhkii?
- Hän pitää hassua ääntä. - Hän puhuu kivasti.
Se on kuin kilpa-auton hyrinää. Se rauhoittaa minua.
Mitä hittoa penskat muka hermoilevat?
Ei tarvitse maksaa laskuja tai hoitaa firmaa.
Ei ole ämmiä nalkuttamassa.
En tiedä, minä vain hermoilen.
- Saisinko lisää kinkkua? - Saat, anteeksi vain.
- Tiedätkö mitä? - Mitä?
Tiedän, mitä teen tänä iltana.
Älä viitsi, Doyle.
Soitan Morrisille. Hän kerää bändin kokoon.
Juodaan päät täyteen. Olisi kiva näyttää Karlia heille.
Ei tänä iltana, minä en jaksa. He ovat aina täällä aamuun asti.
Sinun ei tarvitse kuin järkätä sipsejä ja tuoda meille jäitä.
Viimeksi suutuit ja ajoit heidät ulos.
Se ei kuulu sinulle. Sellaisia ystävät sitä paitsi ovat.
Ja paskat, minä soitan heille.
Hae kitarani autotallista, Linda. Se on siellä sen hullun käsissä.
- Nytkö? - Niin nyt, minä soitan heille.
Terve, Morris. Mitä kuuluu? Missä Randy ja muut ovat?
Niin nyt. - Mene auttamaan äitiäsi.
Milloin me sitten syömme?
Syötte sen jälkeen. Käykää hakemassa se kitara.
Haluan koko bändin kokoon. Niin, soita heille sitten.
Teidän pitää soittaa loppuun asti, niin kuin olisimme keikalla.
- Mitä pidit, Vaughan? - Se kuulosti ihan listahitiltä.
- Entä sinä, Karl? Piditkö siitä? - Kaiketi.
Olkaa hiljaa! Eihän täällä kuule edes omia ajatuksiaan!
- Kuule! - Nyt on yö! Soitan poliisit!
Olen sanonut jo kolme kertaa! Laki on minun puolellani!
Pelaan korttia poliisipäällikön kanssa-
- joten voit suksia kuuseen, nuija!
Siivoa paikat Frankin kanssa, Linda, ja peittäkää soittimet.
Me menemme hakemaan lisää viinaa.
Tulkaa mukaan, Karl ja Vaughan.
Ei kiitos. Huomenna on työpäivä.
Älä ruikuta. Kaikilla meillä on työpäivä.
Hän ei halua, ja sinä ajat ojaan, Doyle. Olet kännissä.
Enkä aja. Lupaan olla kiltisti.
Rakastan sinua, kulta.
Tule mukaan, Karl.
Ottaisin heidät vain mukaan porukkaan.
Tule nyt, Vaughan. Meillä on hauskaa. - Tule, Karl.
- Jätä se tamburiini siihen. - En tehnyt mitään.
Hei! Eikö kukaan tule auttamaan minua mukaan?
Mistä sinä oikein puhut? En ymmärrä.
Sitä juuri tarkoitin, järkevä ystäväni.
- En tajua. - Siinä näet.
Morris on lukenut filosofiaa.
Siksi me teemme bändin kappaleet.
Minä keksin sävelet eli melodiat, ja Morris kirjoittaa tekstit.
Niin kuin Procul Harumin Gary Brooker.
Emme ole ikinä soittaneet yhtään teidän tekemäänne kappaletta.
Eihän meillä ole kappaleita, joissa lauletaan, koska ei ole mikkiä.
- Ei ole kaiuttimiakaan. - Kirjoitimme eilen kaupan pihalla.
Morris pani nimeksi "Stuart ajaa hienoa autoa"-
- ja sitten, niin kuin kantrilauluissa lisähuomautukseksi:
"Takakontissa on aina joku".
Sitten minä keksin sävelen.
Älä kyseenalaista neroa, Vaughan.
Morris on nykyajan runoilija niin kuin entisaikaan.
Minulla on uusi runo, jonka nimi on "Jännitys". Se menee näin:
Seison laella, en uhmamielellä
Vaan haistaakseni veren haaskalla
En näe miestä pohtivaa, joka rekisterikilpeä vaihtaa
Hän seisoo yksin pettymyksen pullia paistamassa
Pesulan höyryjen kuumuudessa
Hylkää sielunsa! Ja sitten niin kuin runoissa-
- sanon piste, piste, piste ja olen hiljaa.
Hylkää sielunsa ja pysäyttää vedet
Ja tunkeutuu selkäytimeen...
...ihmiskunnan
Eikö ollutkin hiton hyvä kappale, Doyle? Mitä tykkäsit?
Minusta se meni väärin. Pisteiden pitäisi tulla-
- selän ja ytimen väliin.
- Minun mielestäni. - Pisteet ovat paikoillaan.
Melodiat ovat sinun asiasi, Terence. Sinä olet sävelseppä.
- En ymmärrä sitä runoa. - Tulen kohta hulluksi.
Karl räjähtää kohta, koska hän on jo valmiiksi epätasapainossa.
Se meni eri lailla aiemmin, Morris.
Emme tarvitse hienoja sanoja vaan harjoitusta.
Tarvitsemme keikkoja, joista saa rahaa-
- eikä tällaista vetelehtimistä. Tämä on naurettavaa.
Meillä ei ole mitään bändiä, jumalauta!
Me emme tarvitse harjoitusta, jumalauta!
Emmekä tarvitse mitään saatanan manageria!
Senkin kusipäät! Olette pelkkiä nuijia!
Minä olen ainoa täysijärkinen täällä. Ulos talostani!
Tämä on Lindan talo.
Hakkaan sinut paskaksi, Vaughan! Tapan sinut, jos sanot jotain!
Suksikaa helvettiin täältä, ennen kuin suutun tosissani!
Entä soittimemme?
Tule tänne, kusipää! Tule tänne, senkin kusipää!
Ulos, kaikki! Suksikaa helvettiin siitä!
Alkakaa mennä, paskiaiset!
Suksikaa helvettiin!
Sinäkin saatanan nuija, Randy, mene harjoittelemaan, jumalauta!
Ja Morris, saatanan nero! Ala painua siitä! Voi jumalauta!
Tämä ei ole oikein, Doyle. Sinussa on jotain vikaa.
- Painukaa helvettiin! - Tuollaista ei tarvitse sietää.
Pisteet näyttävät hyvältä paperilta.
Näytit taas oikean luontosi.
Pysy poissa silmistäni, saatanan käpy!
Hei! Minähän käskin teidän suksia kuuseen!
Se koskee myös kullinimijöitä ja idiootteja! Alkakaa painua!
Tämä ei ole sinun kotisi vaan minun, ja minä päätän ketkä jäävät.
Hae joku tyttöystävistäsi ja painu omaan kotiisi.
Älä puhu noin, kun olen vihainen, tai hakkaan sinut.
- Et koske häneen. - Sinäkö minua estäisit?
Mene nukkumaan ja vie räkänokka mukanasi.
Et nuku täällä tänä yönä. Tule takaisin, kun olet selvä.
Poikani ei tarvitse tätä. Ryhdistäydy-
- tai saat luvan häipyä elämästäni lopullisesti.
Jos edes kuvittelet jättäväsi minut...
- ... tapan sinut. - Sekin on parempi kuin tämä.
- Minä voin todistaa. - Painu helvettiin!
- Mene! - Älä rupea käskemään minua.
- Älä töni! - Soitan poliisit!
- Piru vieköön, pikkupaskiainen! - Anna meidän olla!
Anna meidän olla rauhassa!
Hyvä on. Minä menen nyt.
Voi jumalauta... Voi jumalauta.
Menen kotiin selviämään.
Mene sitten.
Kaikki ovat minua vastaan. Olen loukkaantunut. Rakastan sinua.
- Minä vihaan sinua! - Niin minäkin sinua!
Enkä vihaa. Rakastan sinun äitiäsi.
Minä vain... En osaa selittää itseäni.
Toivottavasti teillä hulluilla on nyt hauskaa.
Minä soitan huomenna. Anteeksi, kulta.
Minä pyysin anteeksi, Linda.
Hyvä on. Haista paska sitten.
Jos vielä lyöt minua, pikkupaskiainen-
- saat katua sitä, että isäsi teki sinut. Kuulitko?
- Onko kaikki hyvin, äiti? - Ei ole hätää.
Yritetään vain unohtaa tämä.
- Ei saa ajatella pahoja asioita. - Ei niin, kulta.
Laitan kahvia ja siivoan tämän sotkun. - Otatko kahvia, Karl?
Kahvi tekee minut hermostuneeksi.
- Pelästytit minut. - Se ei ollut tarkoitus.
- Istu alas. Ottaisitko jotain? - Ei kiitos.
Kaksi kaverusta seisoi sillalla tekemässä tarpeitaan.
Toinen sanoi, että vesi on kylmää, ja toinen, että se on syvää.
Toinen taisi olla Arkansas'sta. Tajusitko?
Jo on aikoihin eletty.
Voisitkohan sinä leipoa minulle sämpylöitä?
Nytkö?
Milloin vain. En halua olla vaivaksi.
Kohta on jo aamiaisaika.
Työt alkavat jo kolmen tunnin päästä.
Parin tunnin unet väsyttävät enemmän kuin valvominen.
Niinhän se on.
Laitan sämpylöitä ja possukastiketta.
Sinappi riittää minulle. Kiitos.
Ei tässä mitään.
Minulle tuli mieleen yksi asia. Töissä on yksi tyttö.
Hän on aika lihava mutta sievä.
Tuota.. Hän on hidas.
Vähän vain... Hän ei kylläkään ole jälkeenjäänyt.
Antaa olla. Haluaisitko tavata hänet?
Vaughan voisi kutsua hänetkin syömään luokseen. Mitä sanot?
Kyllähän se ruoka voisi maistua.
Vaughanin ystäväkin hautaustoimistosta tulee.
Ja Frank. Hän tykkää sinusta. Sinä kuulemma olet turvallinen.
Pidän Frankista. Hän on hyvä poika. Meistä on tullut ystävät.
Ei ole oikein olla kertomatta, miksi olin sairaalassa.
Eihän se minulle kuulu, vaikka olen kyllä miettinyt sitä.
Miksi jouduit sinne? Saitko hermoromahduksen?
Tapoin äitini ja miehen nimeltä Jesse Dixon.
Minusta he tekivät väärin. Olin poikasi ikäinen.
- Olen kuulemma parantunut. - Sinäkö se olit?
Muistan sen. Olin kolmen vanha, mutta kuulin siitä.
- Olet siis terve? - Niin olen.
Autotalli on kiva.
En ikinä tekisi pahaa sinulle tai pojalle.
Voin sanoa sen käsi Raamatulla.
Tiedänhän minä sen, kulta.
Minäpä leivon niitä sämpylöitä.
- Miten menee, Jerry? - Mitäs, Bill?
Ihan hyvin. Jyrsin kaipaa korjausta.
- Mikä sinut tänne toi? - Tulin katsomaan Karlia.
Hän on aika hiljainen paitsi ähkiessään.
Hän ei ole uhannut henkeäni. Olit oikeassa hänestä.
Hän on mestarikorjaaja ja pitää ranskalaisista.
Hän voi syödä neljä annosta röyhtäisemättä. Hän on hyvä.
- Entä asuminen? - Hän muutti Wheatleyn autotalliin.
Poika on ottanut hänet omakseen.
Karl menee ja tulee avaimellaan. Se toimii hyvin.
Voisinko jututtaa häntä?
- Vie Jerry Karlin luokse. - Hyvä on.
Hei, Karl.
Oletko varma, että on hyvä asua sen naisen ja pojan luona?
Ovatko he kuulleet sinusta?
- Menneisyydestänikö? - Niin.
Olen kertonut siitä.
He tietävät, että olen terve.
- Ms Wheatley leipoi pullia. - Johan nyt.
Poika on minun ystäväni.
Hänestä minä puhun kivasta, ja minusta hän puhuu kivasti.
Tiesin, että pärjäisit. Halusin vain varmistaa.
Käyn hyvästelemässä Billin ja lähden.
Hyvä on sitten.
Katsoisitko tätä, Karl? Se ei jostain syystä starttaa.
- Nähdään taas. - Muista poiketa.
Älä ole huolissasi Karlista. Hän pärjää kyllä.
Siinä ei ole bensaa.
Näetkö nyt, Scooter? Karl tarkistaa ensin perusasiat.
Maistuuko ruoka kaikille?
Hyvä, sillä en ole vielä varma, olenko hyvä kokki.
Kuule, Karl. Melinda valittiin kuun työntekijäksi helmikuussa.
- Eikö olekin hienoa? - Kaiketi se on.
Minä tykkään hinnoitella tavaroita-
- joten se oli kai vain ajan kysymys.
Karl...?
Haluaisitko viedä Melindan kävelylle, Karl? On kaunis ilta.
- Älä nyt kiirehdi, Vaughan. - Anteeksi.
Minusta on kiva käydä kävelyllä.
Minä kävelen koko päivän töissä, enkä tahdo löytää hyviä kenkiä.
Sairaanhoitajien sandaaleista voisi olla apua.
- Tai kouluruokalan keittäjien. - Sama asia.
Olen äkäinen, kun jalkoja särkee.
Silloin en halua seisoa kassassa, kun jalkoja särkee.
Pojat taitavat tykätä ruuasta, koska he eivät puhu.
Minulla ei ole mitään sanottavaa kengistä.
Kuulkaa. Tämä voi kuulostaa kornilta, mutta...
Viini saa minut herkkään mielen- tilaan, mutta sanon sen silti.
Tämä tuli vain mieleeni. Haluan teidän tietävän-
- että kaikki tämän pöydän ihmiset ovat minulle tärkeitä.
Kiitos, Vaughan. Se oli kaunista. Sinäkin olet meille tärkeä.
Ja, Melinda, älä kerro kenellekään kaupassa-
- että Albert oli täällä tänään.
- Miksi? - Tiedäthän sinä.
Ihmiset puhuvat, ja rumat juorut leviävät.
Sitä paitsi jotkut asiat ovat henkilökohtaisia.
Tarkoitatko sitä, että sinä ja Albert olette sillä lailla?
Kaikki taitavat jo tietää, koska puhuvat siitä aina.
Maureen Ledbetter kertoi kamalan jutun-
- miksi ette pääse enää baptistikirkkoon.
Karl, menisitkö Melindan kanssa kävelylle? Siellä on kaunis ilta.
Hyvä on sitten.
- Sinä kävelet aika nopeasti. - Niin kaiketi.
Nämä ovat huonoimmat kävelykenkäni.
- Miten pitkälle halusit kävellä? - En ole kaiketi miettinyt sitä.
Minä en tajua, Karl. Se ei vain käynnisty.
- Oletko katsonut kärjet? - En ole.
Se johtuu varmaan niistä.
- Onko Karl täällä? - Hetkinen.
Sinua kysytään, Karl. Se on joku tyttö hienon kukkakimpun kanssa.
Tule nyt. Hän haluaa puhua kanssasi.
Hei, Karl. Minulla on ruokatunti.
Kukat olivat alennuksessa.
2,99 kimppu ja 10 prosentin henkilökunta-alennus.
Minulla ei ollut sinulle mitään eilisillä treffeillä-
- joten ajattelin tuoda ne nyt.
Kiitos.
Mennään hakemaan lounasta, Scooter.
- Minä menen. Sinun ei tarvitse. - Jukoliste, Scooter, mennään nyt.
Anteeksi kielenkäyttöni.
No, minä ajattelin vain tuoda ne.
Minusta oli kiva kävellä kanssasi. Kantapäähän tuli vesirakkula.
No... Nähdään taas joskus kai.
- Rakkulat osaavat olla kipeitä. - Niin.
Kukat ovat kauniita. Olen aina ollut sitä mieltä.
Niin minäkin.
Mistä tiesit, että olen tallissa?
Ovi oli raollaan, joten arvasin, että olet siellä peuhaamassa.
- Lopetitko työt? - Lopetin.
Mistä sait kukkia?
Tytöltä, joka valittiin kuun työntekijäksi.
Hän antoi ne, koska kävelin hänen kanssaan.
Olin menossa piilopaikkaan, ja lainasin kirjaa.
- Ei kai se haittaa? - Saat aina katsella kirjojani.
Kiitos. Sen nimi on "Joululaulu".
Se on se joulusatu, josta kerroin.
- Haluatko tulla mukaan? - Hyvä on sitten.
- Mennään sitten. - Hyvä on.
Arvaa miksi halusin, että tulet pelaamaan.
Koska se on hauskaa. Ei haittaa, jos on huono.
Kaikki muu unohtuu. Kun juoksee ja yrittää tehdä maalia-
- ei ajattelekaan muuta.
Minä en ole hyvä, mutta isä sanoi-
- että hän oli ylpeä minusta, kun koskin palloon.
Oliko sinulla sisaruksia leikkikavereina?
Minulla oli yksi hetken aikaa-
- mutta siitä ei tullut tarpeeksi isoa leikkikaveriksi.
- Miksei? Kuoliko se? - Kuoli.
- Miksi? - Se syntyi liian aikaisin.
Äiti ja isä saivat sen jotenkin tulemaan ulos liian aikaisin.
Kuoliko se, kun se tuli ulos?
Isä tuli vajaan ja sanoi minulle: "Heitä tämä pois. "
Hän antoi minulle pyyhkeen, jossa oli jotain.
Minä lähdin menemään kohti tynnyriä.
Avasin pyyhettä, koska se liikkui ja sen sisältä kuului ääntä.
Pyyhe oli ihan veressä sen ympäriltä.
Se oli pienen pieni vauva, oravan kokoinen.
- Oliko se elossa? - Kyllä se silloin oli.
- Oliko se poika vai tyttö? - Se oli pieni poika.
Heititkö sinä sen roskatynnyriin?
Minusta se ei tuntunut oikealta, joten menin vajaan-
- ja tyhjensin kenkälaatikon ruuvimeisseleistä ja muttereista.
Panin sen pikkuveikon laatikkoon ja hautasin takapihalle.
Se tuntui minusta kaiketi sopivammalta.
Oliko se hengissä?
Kuulin sen itkevän laatikossa.
Se ei ollut oikein. Sinun olisi pitänyt huolehtia veljestäsi.
Olin kuusi tai kahdeksan. En kaiketi tiennyt mitä tehdä.
En osannut hoitaa vauvaa.
Äiti ja isä eivät halunneet sitä.
He kasvattivat minut tottelemaan.
Minä luulen, että oli paras lähettää se takaisin Luojan luo.
Minä tulin surulliseksi.
Etkö voinut tehdä mitään? Minä olisin tehnyt.
Olisinpa minä saanut sen, niin se olisi yhä hengissä.
Minäkin tulin surulliseksi.
Olisinpa voinut tehdä jotain.
Lapsille ei pitäisi tapahtua mitään pahaa.
Minusta kamalat asiat pitää säästää aikuisille.
Sitä mieltä minä olen.
En olisi saanut kertoa siitä sinulle.
Sinun ikäisesi pojan ei tarvitse kuulla sellaisia. Se vain lipsahti.
En halunnut sanoa sinusta pahasti. Olet hyvä. Et tahdo mitään pahaa.
Oletko ikinä aikonut tappaa itsesi niin kuin isä?
Olen miettinyt sitä jonkin verran, mutta Raamattu kieltää sen.
Muuten joutuu Haadekseen.
Toiset sanovat sitä helvetiksi, minä Haadekseksi.
Samalla lailla sanotaan toisten tappamisesta.
Niinpä siinä kaiketi sanotaan.
Olisin enemmän täällä ja...
Kappas vain, pojat.
Mitä, pojat? Kiva, että tulitte takaisin.
Haluan puhua teidänkin kanssanne. Tulkaa tänne istumaan.
Sanoin juuri Lindalle... Kaikki olisi paremmin-
- jos olisin enemmän täällä, jotta me voisimme...
Hitot, aloitan alusta.
Otimme äitisi kanssa vapaata töistä, jotta voimme jutella.
Tulin pyytämään anteeksi, mikä ei ole helppoa minulle.
Pahoittelen taannoista käytöstäni.
Myönnän, että olin kännissä.
Minä hermostuin, ja yksi asia johti toiseen.
Välitän teistä kaikista ihan oikeasti.
En ole tahallani ollut niin hiton...
Paskamainen on kai oikea sana.
En tainnut lyödä sinua, Karl, joten anteeksipyyntö ei ole tarpeen.
Olen pahoillani, että löin äitiäsi, Frankie.
Olen vain mustasukkainen.
En pidä siitä, miten hän elää elämäänsä.
En pidä homoista-
- ja hän menee kaveeraamaan sellaisen kanssa. Pitää kestää.
En pidä itkupilleistä enkä hulluista, ja niitäkin löytyy.
Se oli vain vitsi.
Meidän pitää tulla toimeen mielipide-eroista huolimatta.
Minä olen rakennusalalla. Rakennan taloja.
Tajuatko, miten tärkeää se on maailmassa, Frankie?
Ette taida tajuta, millaisen paineen alaisena olen.
Minä siis olen enemmän täällä-
- ja me tulemme toimeen, niin kuin perheen kuuluukin.
Minä voin jopa yllättää sinut ja kosia, kulta.
No niin, minun pitää mennä vielä työmaalle-
- lukitsemaan paikat.
Ajattelin vain poiketa tuomaan elämäänne vähän iloa.
Hei sitten, kulta.
Hei, Karl.
Frankie... Ole kiltti poika, kuulitko?
Ainakin hän yrittää, mutta kuka tietää miten kauan.
Hän valehtelee, äiti. Hän ei muutu ikinä.
Tiedän sen. Muista vain, mitä sanoin, että kestämme aikamme.
Yritä välttää häntä, niin usein kuin voit.
Doylella on ollut vaikea elämä. Se tekee hänet hulluksi.
Meilläkin on ollut vaikeaa, äiti.
Sinä olet mahtava poika, Frank.
Jonain päivänä saat kaiken hyvän, jonka ansaitset.
Ja Karl saa taas sämpylöitä. Mitä siitä sanot?
Se tekisi hyvää.
Tule nostamaan generaattoria, Karl.
Kanna tämä takapihalle. Se on rikki.
- Tarvitsetko apua? - Ehei.
Karl jaksaisi nostaa traktorin ja korjaa mitä vain.
Hän on jälkeenjäänyt, mutta hyvä korjaamaan koneita.
Herran tiet ovat tutkimattomat.
Poika siis pääsi joukkueeseen-
- ja valmentaja pani hänet puolustukseen.
Omena ei kauas puusta putoa, vai mitä, Steve?
- Miltä joukkue näyttää? - Pärjäämme varmasti.
- Onko teillä hyvä pelinrakentaja? - Jeff Baileyn poika.
Panin hänet merkille alakoulussa. Hän osaa heittää palloa.
Hyvä, Karl. Me teimme touchdownin.
Se oli hieno sivuttaissyöttö. Olet oikea ammattilainen.
Meinasin yrittää touchdownia-
- mutta sitten näin pojat, joten ajattelin syöttää pallon sinulle.
Me voitamme, jos jatkamme samaan malliin.
Sinä juokset kovaa noin isoksi. Mennään sitten.
Hyvä on sitten.
Olisit voinut tehdä maalin, jos et olisi syöttänyt minulle.
Ne pojat taklasivat aika rankasti.
Sinä syötit minulle, jotta minä tekisin maalin ja olisin iloinen.
Isäkin teki aina välillä sillä lailla.
Tappio ei haittaa minua.
- Haittaako sinua? - Ei.
Se oli hauskaa silti.
Minä en ajatellut mitään muuta, niin kuin sanoit.
Pelataanko aina lauantaisin?
Jos minä jaksan. Olen jo vanha ja väsynyt toisin kuin sinä.
Minä olen ylpeä sinusta.
Painu helvettiin!
Senkin pikku idiootti.
Idiootti.
Potkaisin sinua päähän 25 vuotta sitten, joten olet kai kuollut.
Minne sinä menit?
Vanha Bullet, se oli harmi. Olin kännissä, kun tein sen.
Minun oli pakko.
Minä olen sinun poikasi.
Minulla ei ole poikaa.
Olen vanhin poikasi. Nimeni on Karl.
Minulla ei ole poikaa.
Minut päästettiin vapaaksi hermosairaalasta. Olen terve.
Sain töitä Bill Coxilta. Korjaan ruohonleikkureita ja sen sellaista.
Ruoho on kasvanut aika pitkäksi. Voisin leikata sen puolestasi.
Minulla ei ole poikaa, joten mene siitä ja jätä minut rauhaan.
Sinä et ole minun jälkeläiseni.
Opin lukemaan jonkin verran.
Olen lukenut Raamattua aika lailla.
En ymmärrä kaikkea, mutta ymmärrän kaiketi suurimman osan.
Tarinat, joita sinä ja äiti kerroitte, eivät ole siellä.
Ette olisi saaneet tehdä niin pojallenne.
Olen ajatellut tappaa sinut.
Olen ajatellut sitä aika lailla.
Mutta se ei kaiketi ole tarpeen, kun sinä vain istut siinä tuolissa.
Kuolet pian kuitenkin, ja maailma pääsee sinusta.
Ette olisi saaneet tappaa pikkuveljeä.
Hänen olisi pitänyt saada elää.
Hänellä olisi ollut hauskaa aina välillä.
Pikkuveikko...
Mitä helvettiä sinä teet, Karl?
- Mitä teet täällä yöllä? - Mitä haluat, kulta?
- Minä haluan kasteen. - Siitä vain sitten.
Soita papille. Emme me voi sinua kastaa.
Soitetaan veli Epersomille. Hän kastaa sinut sunnuntaina.
Mene takaisin nukkumaan.
Mitä sinä sillä vasaralla teet?
En tiedä. Minä vain heräsin se kädessäni.
- Mitä hän sillä vasaralla teki? - En tiedä.
Hänen uskossaan Herraamme Jeesukseen Kristukseen-
- ja hänen tahdossaan ja kirkon valtuuttamana-
- kastan sinut tänä päivänä, veljeni.
Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen.
Aamen.
Marie, virsi numero 137.
Hei.
- Miten kaste meni? - Se meni oikein hyvin.
Hyvä. Minulla on vähän nälkä.
Eikö ole jo ruoka-aika? Arvaa, mitä minun tekee mieli.
Chicken Champia. Voisitko käydä ostamassa? Minä tarjoan.
- Maistuisiko se? - Se kuulostaa hyvältä.
Voisihan sitä ottaa pari kanankoipea.
Tuo kaalisalaattiakin.
- Tuletteko mukaan? - Ei tarvitse.
Matsi alkaa. Me jäämme miesten kesken.
- Tulen pian takaisin. - Hyvä. Ota tulplakastike!
Painakaa ahterinne sohvaan. Istukaa alas siitä.
Lähetin äitisi asioille, jotta voimme keskustella hetken.
Tilanne on tämä, Frank.
Jos minä heitän elämäni hukkaan ja tulen asumaan teidän kanssanne-
- meidän pitää selvittää pari asiaa.
Äidilläsi ja minulla ei ole muita ongelmia kuin sinä.
Me emme ikinä edes riitele.
Mutta koska sinä olet olemassa ja minusta tulee talon isäntä-
- sinun pitää totella minua.
Ensimmäinen sääntö on, että et puhu, ennen kuin sinua puhutellaan.
Pysyt poissa silmistäni ja teet, mitä normaalit penskat tekevät.
Sinä olet outo pikkupaska, enkä tajua sinua.
Ryhdistäydy ja katso todellisuutta silmiin.
Sillä meistä tulee perhe, minun perheeni.
Minä maksan laskut, joten saat luvan kestää minua.
Mutta en ole sinun isäsi. Sinun pitää vain leikkiä että olisin.
Toinen sääntöni on, että kaverisi Karl lähtee kävelemään.
Meistä ei tule perhettä, jos Karl hiipii nurkissa vasaroineen.
Karl jää, jos haluaa. Äiti sanoi...
Minä sinulle äidit näytän!
Älä enää ikinä kajoa poikaan, onko selvä?
Päästä irti, idiootti! Mene hakemaan kamasi tallista ja häivy!
Tämä oli herätys, Frankie.
Muista mitä sanoin todellisuudesta.
Häivy, idiootti.
Minne sinä menet, Karl? Etkö halua kanaa?
- En. Minä menen jonnekin. - Vai niin, toin sinulle kanaa.
Frank meni myös jonnekin. Hän ei ole sisällä.
- Missä hän on? Mitä nyt? - Hän halusi kaiketi leikkimään.
Mene syömään sen Doylen kanssa ja ole huoleti.
Hyvä on sitten. Nähdään taas.
Käske Frank kotiin. Näen häntä enää vain sunnuntaisin.
Hän voi leikkiä huomenna.
- Rouva? - Niin?
Olet hyvä äiti pojalle. Välität hänestä.
Teet töitä huolehtiaksesi hänestä.
Hänen silmänsä syttyvät sinusta. Olen nähnyt sen.
Hän olisi hukassa ilman sinua.
Se oli kauniisti sanottu. Minäkin olisin hukassa ilman häntä.
Sinäkin olet ollut kiltti minulle.
Monikaan ei ole leiponut minulle sämpylöitä yöllä.
Sinä ja poika ilahdutitte minua.
- Oli mukavaa, kun viihdyit meillä. - Kiitos.
En ole saanut kerrotuksi aiemmin...
Korjasin pesukoneen, ettei pojan tarvitse raahata pyykkejä.
Voi kiitos.
Olet ollut minulle hyvin ystävällinen.
Karl?
Mistä tiesit, että olen täällä?
Tiesin, että olet täällä.
- Mitä sinä kaivelet? - Kunhan kaivan.
En ole ikinä enää iloinen, kun se kusipää muutti meille.
Kunpa sinä, minä ja äiti voisimme karata.
Äiti sanoi, että Doyle löytäisi meidät kuitenkin.
Doyle on hullu. Olisi parempi, jos en olisi olemassa.
Minä olen joka tapauksessa iloinen, että sinä olet olemassa.
Minä en kaiketi enää tule asumaan autotalliin.
Sinun pitää huolehtia minusta. Älä anna sen kusipään ajaa sinua pois.
Sinä olet vasta poika. Et saa puhua tuollaisia.
En minä tarkoittanut pahaa, mutta mikset estä Doylea?
Sinä olet vanhempi ja vahva myös.
Isä ei olisi antanut hänen loukata minua ja äitiä.
Se tyyppi on kovempi kuin minä. Hän antaisi minulle huutia.
Niin kai.
Olen kyllästynyt. Minun ikäisen ei pitäisi kyllästyä asioihin.
Minuakin väsyttää.
Vaikka minä en ehkä olekaan enää luonasi-
- se ei tarkoita, etten pitäisi sinusta. Pidän sinusta paljon.
Tykkään sinusta enemmän kuin kenestäkään. Meistä tuli ystävät.
Minäkin tykkään sinusta, mutta et sinä minnekään mene.
Sillä ei ole väliä, missä minä olen.
Me olemme aina ystäviä. Sitä ei voi kukaan estää.
Haluan antaa nämä kirjat sinulle.
- Et voi antaa niitä pois. - Haluan, että sinä otat ne.
Ehkä sinä saat niistä enemmän tolkkua kuin minä.
Tein sinulle kirjanmerkin ja panin sen joulusadun väliin.
No, kiitos.
Tiedätkö, kun on sellainen tunne, muttei tiedä miksi?
Minulla on sellainen tunne tänään.
- Mikä tunne se kaiketi on? - Jokin muuttuu. En tiedä.
Sinä olet lähdössä, vai mitä, Karl?
Tekisitkö jotain, jos pyytäisin sinulta?
Tiedät kyllä, että teen mitä haluat.
Kun lähdet täältä illalla-
- älä mene kotiin sen Doylen luokse.
Hän on sinulle vihainen. Minäkin aavistelen jotain-
- etkä saa olla lähistöllä, kun hän on kännissä. Eikä äitisikään.
Kun lähdet täältä, mene sen kaverin luokse.
Äitisi ystävän luokse.
Sinun pitää luvata se minulle.
Hyvä on, minä lupaan sen.
Järjestyykö kaikki? Pärjäätkö sinä?
Kaikki järjestyy kyllä, poika.
Haluan vain panna käteni ympärillesi ja lähden sitten.
Hyvä on.
Minä rakastan sinua, poika.
Minäkin rakastan sinua.
Hyvä on sitten.
SINÄ TULET ILOISEKSI
Karl?
Mitä sinä täällä? Tuletko sisään?
En jää. Tulin vain pyytämään palvelusta.
Hae miss Wheatley tänä iltana-
- ja pidä hänet ja Frank täällä tämän illan.
Mitä nyt? Onko tapahtunut jotain?
Doyle juopottelee taas ja on ilkeä ihmisille.
- Sinun pitää luvata se minulle. - Hyvä on.
- Ei kai hän ole satuttanut heitä? - Ei vielä.
Anna tämä miss Wheatleylle. Se ei ole paljon mitään.
Siitä voi kuitenkin olla vähän apua.
Olen tienannut sen korjaamalla koneita Bill Coxille.
Entä sinä, Karl? Haluatko sinä jäädä?
Ei miehen kaiketi tarvitse olla naisten kanssa ollakseen hyvä isä.
Olet ollut rehti minulle.
Raamatussa sanotaan, ettei miehen pidä maata miehen kanssa.
Voin lyödä vetoa, ettei Luoja lähetä sinunlaistasi Haadekseen.
Se poika, Frank... Hän elää oman sydämensä sisällä.
Se on hirvittävän iso paikka.
Pidä huolta pojasta.
Minä pidän.
Karl?
Missä kaikki muut ovat?
Oletko sinä nähnyt heitä?
Enkö minä käskenyt sinun muuttaa?
Miten poliisiin otetaan yhteyttä?
Puhelimella kai.
Mitä numeroita pitää valita?
Etkö sinä näe, että yritän levätä?
Enkö käskenyt sinun häipyä ja jättää minut rauhaan?
Mitä sinä ruohonleikkurinterällä teet?
Ajattelin tappaa sinut sillä.
Kun soittaa poliisille, pitää painella:
Yhdeksän, yksi, yksi.
Pyydä heitä lähettämään ambulanssi.
Tai ruumisauto, jos tappaa aiot.
Karl?
Haloo. Lähettäkää poliisi Wheatleyn talolle.
Tapoin Doyle Hargraven ruohonleikkurinterällä.
Kyllä, rouva. Olen aivan varma.
Kumautin häntä kaksi kertaa.
Toisella kerralla hänen päänsä melkein halkesi.
Tämä on pieni valkoinen talo Vine Streetin ja jonkin toisen kulmassa.
Ulkona on auto, jossa lukee "Doyle Hargraven Rakennusliike".
Minä istun täällä odottamassa teitä.
Doyle sanoi, että poliisin lisäksi-
- kannattaisi lähettää ambulanssi tai ruumisauto.
Kiitos.
No... Kolmantena päivänä-
- pesin naisen, koska hän ei ollut kovinkaan puhdas.
Pesin hänet joka paikasta.
Hän oli ensimmäinen, jota pidin pidemmän aikaa. Kyllästyn heti.
En voi väittää, että hän olisi viihtynyt minun luonani...
...mutta hän pysyi hiljaa, koska teippasin pesukintaan suun eteen.
En pidä ihmisistä, jotka puhuvat. Minä haluan puhua.
Siksi minä kai viihdyn sinun seurassasi. Olet niin leppoisa.
Vaikka toisinaan aistin sinussa jännittyneisyyttä.
Sinä siis kävit ulkomaailmassa.
Oliko hauskaa? Tutustuitko keneenkään?
Yhteen poikaan. Meistä tuli ystävät.
Sen uskon kyllä.
Minä en ole kiinnostunut ihan sellaisista jutuista.
No?
Millaista siellä ulkomaailmassa oli?
Se oli liian suuri.
Täällä ei ole liian suurta, eihän?
Arvaa mitä.
Minä olen niin jalomielisellä tuulella, että voisin kuunnella.
Sinulla taitaa olla paljon kerrottavaa.
Karl? Kenet sinä tapoit?
Sen pojanko?
Älä sano sanaakaan siitä pojasta!
Asia on niin, että et sano minulle enää sanaakaan.
Minä en kuuntele sinua enää.